![Николай Томенко](https://i.obozrevatel.com/person/2020/5/8/photo2020-05-0814-46-00.jpg?size=100x100)
Блог | "Любите Украину" как Бандера, Петлюра и Сосюра!
Виртуальный мемориал погибших борцов за украинскую независимость: почтите Героев минутой вашего внимания!
!['Любите Украину' как Бандера, Петлюра и Сосюра!](https://i.obozrevatel.com/news/2023/7/21/filestoragetemp-84.jpg?size=1944x924)
"Любіть Україну, як сонце, любіть,
як вітер, і трави,і води...
В годину щасливу і в радості мить,
Любіть у годину негоди".
В контексті підготовки до своїх просвітницьких лекцій в одному із вишів країни, вирішив переказати Вам цікаву і повчальну історію із забороною та цензуруванням знаменитого вірша Володимира Сосюри "Любіть Україну".
Цей вірш Володимир Сосюра написав в 1944 році після повернення в звільнений від нацистів Київ. Після публікації у "Літературній Україні" твір стає популярним не лише в Україні, а й у всьому СРСР, бо переклад на російську роблять відомі поети Олександр Прокофʼєв і Микола Ушаков.
Проте після ознайомлення з "Любіть Україну," одним із очільників тодішньої Комуністичної партії, організатором Голодомору і репресій в Україні Лазарем Кагановичем у газеті "Правда" зʼявляється його стаття "Проти ідеологічних перекручувань в літературі". В ній, зокрема, йшлося про те, що "…Вірш В.Сосюри "Любіть Україну" викликає почуття розчарування і протесту…Не таку Україну оспівує у своєму вірші В.Сосюра…Оспівує якусь одвічну Україну. Поза часом, поза епохою, без сталінських пʼятирічок, без колгоспного ладу. В основі своїй є ідейно порочним твором, під такою творчістю підпишеться будь-який недруг українського народу з націоналістичного табору . Скажімо, ПЕТЛЮРА, БАНДЕРА і т.ін…"
Цього ж таки 2 липня 1951 року ВСІ республіканські газети передруковують статтю Кагановича проти вірша Володимира Сосюри "Любіть Україну". Свою відданість генеральній лінії партії демонструє і керівництво Сіплки письменників України, яке під пильним оком ЦК КП(б)У кілька днів обговорює цей націоналістичний і антипартійний твір. Далі більше - засудження трудовими колективами і вилучення із бібліотек!
Не врятував Володимира Сосюру від цькування і той факт, що він відредагував початковий текст кількох "непевних рядків" вірша.
Так було:
"Без неї - ніщо ми, як порох і дим,
Розвіяний в полі вітрами",
Стало:
"Між братніх народів, мов садом рясним,
сіяє вона над віками".
Лише після XX зʼїзду Компартії в 1956 році, який засудив культ Сталіна, поступово реабілітували і Володимира Сосюри із його віршем "Любіть Україну". Після рішень цього зʼїзду із сталінських таборів повернулася і його дружина Марина Гаврилівна, яку в 1949 році заарештували і вислали в Казахстан за нібито розголошення державної таємниці.
Памʼятаємо нашу історію!
Вивчаємо нецензуровану українську літературу!